Sve nam je po zakonu, a sve propada… I dalje je sve po zakonu, a i dalje sve propada. Što će samo po sebi reći da sve propada po zakonu. Istina, nisam protiv zakona, ali jesam protiv propadanja. Stičem utisak da kompletno društvo robija sopstvenom sistemu i samonametnutim normama, te sam zbog toga čvrsto ubijeđen da je jedini izlaz u sveopćoj reorganizaciji društva i preuređenju društvenih normi, što bi značilo i pozitivan zaokret na polju biznisa.
![](http://www.bosnjaci.net/foto/Direktor_Hako_Duljevic1.jpg)
Na stanje privrede u Sandžaku, pored brojnih globalnih utjecaja, loše djeluju i lokalni faktori. Posmatrati stanje privrede u Sandžaku izvan konteksta, pored općepoznatih problema i dešavanja na polju obrazovanja, informiranja i politike je nerealno.
Ključni je problem u postojećem općem uređenju društva, sistemu koji uređuje poslovni ambijent, vrijednovanju i tvrdoglavom držanju do zakonske regulative koja više nego očito razara zdravi poslovni ambijent. Sve nam je po zakonu, a sve propada… I dalje je sve po zakonu, a i dalje sve propada. Što će samo po sebi reći da sve propada po zakonu. Istina, nisam protiv zakona, ali jesam protiv propadanja. Stičem utisak da kompletno društvo robija sopstvenom sistemu i samonametnutim normama, te sam zbog toga čvrsto ubijeđen da je jedini izlaz u sveopćoj reorganizaciji društva i preuređenju društvenih normi, što bi značilo i pozitivan zaokret na polju biznisa.
U gradskim sredinama je problem u tome što poslovni ambijent kroje nestručni i nepošteni ljudi, koji su kroz razne političke linije instalirani u svim organima i na svim nivoima vlasti. Upravo takvi pojedinci, bez prethodnih konsultacija sa relevantnim institucijama (Univerzitet), visokoobrazovnim pojedincima (profesori, doktori, magistri i eksperti) i već uspješnim i dokazanim privrednicima, kroje zakonsku regulativu kojom „uređuju“ ukupan poslovni ambijent u Sandžaku. Upravo takvom regulativom direktno guše kvalitetne, poštene, uspješne, vrijedne i dobro organizirane privredne subjekte i istima onemogućavaju ravnopravan položaj i učešće na svim tenderima javnog karaktera. Svi javni tenderi su unaprijed zagarantirani privrednim subjektima na čijem čelu stoje politički podobni pojednici ili privrednim subjektima koji nisu nastali i opstali u realnoj tržišnoj utakmici na gore spomenutim vrijednostima, već su nastali kao „politički abortusi“. Svima nama se nameće formula kako je prije ulaska u biznis potrebno proći kroz jedna vrata, koja su potpuno naopačke okrenuta, što će reći da se ulazi naglavačke. Više nego svjesno zdrave privrednike ubjeđuju da se ne može biti istovremeno i pošten i uspješan, da se ne boduju kvalitet, dobra organizacija i ostale reference, već je u prvom redu važno i odlučujuće biti đon politike. Nametanje takvih standarda u poslovanju u dugoročnom smislu znači da od poštenih profesionalaca sistem proizvodi kretene, te kao posljedica toga nastaje i opstaje „političko-poslovna mreža kretena“.
U izvangradskim područjima situacija se da najbolje sagledati kroz primjer pešterske visoravni. Na pešterskoj visoravni, uz čist zrak, prostrane i kvalitetne pašnjake i solidnu površinu obradive zemlje, i pored toga što su zime teške i surove, uvijek se moglo ne samo opstajati nego i domaćinski živjeti. Poput jedne dobro organizirane privatne firme, pešterska porodica je bila na okupu. Zajedno provodeći vrijeme, „glava porodice“ je svakodnevno mogla kontrolirati i biti upoznata o halu svih članova porodice. Glava porodice je planirala sve aktivnosti, dijelila zadatke i nadzirala ispunjenje zacrtanih rokova na svim poljima. Glava porodice ne samo da je imala apsolutnu vlast već je prije svega bila uvažena i poštovana. Podmladak je odgajan na poseban način i u tome su postizani vrhunski rezultati. Takva dobro odgojena i organizirana porodica, uz dobar plan i nadzor, uvijek je mogla na ovoj visoravni, baveći se stočarstvom i obradom zemlje, biti sretna i uspješna, odnosno „jaka porodica“. Jaka porodica je istovremeno bila produktivna i općekorisna. Korist od stočarstva i obrade zemlje je bila onolika koliko je porodica mogla održavati ili uvećavati stočni fond i obraditi zemlje.
Šta je dovelo do raspada ili pada jake porodice? Prije svega, potpuno i u svakom smislu je izbačena iz sistema društvene brige. Zapostavljena, nemajući osnovnih uslova, u smislu bilo kakve infrastrukture, uslova za obrazovanje, liječenje i mogućnosti zapošljavanja, ta porodica je dovedena u veoma nezavidan položaj. Sve pobrojano i još mnogo drugih nepogodnosti je natjeralo mlade ljude da pođu „nekud, negdje i nekako stignu donekle“. Ako svemu dodamo odnos raznih nivoa vlasti, njihove administracije i u raznim oblicima ugrožavanje, narušavanje i sistematsko ubijanje poslovnog ambijenta i često na različite načine zagorčavanje života, ovoj porodici nije bilo teško naslutiti budućnost. Kako se smanjivao broj mladih u porodici, tako se i povećavala nemoć iste porodice. Zbog svoje nemoći porodica je morala smanjivati stočni fond i obradu zemlje. U velikom broju slučajeva, porodica se svela na „dvoje starih“, a ne tako mali broj imanja je potpuno napušten. Nemogućnost plasmana svojih proizvoda i negativan utjecaj brojnih „abnormalnih brendova“ koji su pristizali iz gradskih sredina je samo „dolivanje ulja na vatru“ u pogledu iseljavanja mladih. No, i u takvom vrtlogu, oni najuporniji su opstali i ostaju da žive na Pešteru, ali i danas oni svoju produktivnost mogu mjeriti samo brojem članova svoje porodice, a članova sve manje… Ne vodeći brigu o ovom problemu, oni koji uređuju sistem vlasti, su svjesno ili nesvjesno, direktno razbili ovu porodicu. U svakom smislu i na svim poljima iznad „razvojne vertikale“ postavljen je graničnik, pa bujrum, ili se ne razvijaj, ili se razvijaj ukrivo.
Oni koji žele potpuno uništiti Pešter, ne trebaju ništa mijenjati u postojećem sistemu, tj. trebaju samo nastaviti po starom. Činjenica da u tom uništavanju ponekad učestvuju i pojedini Pešterci je potvrda da su neki „već zarasli nakrivo“.
Oni koji žele pomoći, očuvati i doprinijeti razvoju Peštera, trebaju ukloniti graničnik iznad vertikale razvoja i time smanjiti utjecaj negativnih elemenata sistema i doprinijeti reorganizaciji sela, po modelu uspješne i jake porodice ili firme. Kroz reorganizaciju sela, treba obezbijediti potreban broj mehanizacije, radne snage i menadžmenta koji može „od sela napraviti firmu“, potpuno obnoviti stočni fond, iskoristiti pašnjake i obraditi svaku stopu zemlje, obezbijediti potpunu logistiku nauke i struke i time povratiti život na Pešteru.
Autor je predsjednik Sandžačke biznis asocijacije – SABA
Potpuno sam siguran da se od Peštera može napraviti i vazdušna banja.
Da se na pogodnim lokacijama izgrade etno naselja sa drvenim dvokrevetnim aparmanima (podrum za drva ili ugalj sa odgovarajućim šporetom za centralno grejanje, dnevna soba sa čajnom kuhinjom u visokom prizemlju i u potkrovlju dva ležaja i kupatilo).
Podrazumeva se i odgovarajući ugostiteljski objekat koji bi ospluživao sve korosnike, ili u samom objektu ili u tim aprtmanima.
Namena: za sandžačku dijasporu iz celog sveta, devizne penzionere. Za duži boravak, za druženje, za šetnju, za džamiju…
Preko leta, za vreme godišnjih odmora, za boravak onih koji rade u zemljama sveta, da se i oni odmore i onda šalju svoje penzionisane roditelje i drugu rodbinu.